Spanien 1813, efter vinst i Vitoria, förbereds invasion av Frankrike.
Den uttröttade armén står inför stora utmaningar-
-vid franska fronten och tvingas till reträtt.
Harper!
Harris!
Ta honom till stranden.
En jobbig dag, Sharpe? En jobbig dag.
- Hur många har vi förlorat? -30 idag, sir.
- Hur många har vi kvar? -120 som kan gå i tjänst.
86 är starka, men lemlästade, sjuka eller på sjukhus.
- Du väntar dig ersättare? - Ja, sir.
Från andra bataljonen, Chelmsford. Lord Fenner, sekreterare.
Jobbar för "krigssekretariatet", men vet inte vad krig är, såklart.
- Politiker, de vet inget om fältet. - Var ska jag läsa?
Längst ner står det om South Essex.
Andra bataljonen är nu en vilande bataljon.
Du får inte många från en vilande bataljon. Några pojkar om du har tur.
"Ingen rekrytering...", jag hörde att det fanns 8 rekryteringsenheter.
Så kan det inte vara. Fenner säger att det inte blir några ersättare.
Han säger något mer... Ditt regemente ska delas upp.
Lord Fenner föreslår att dina män flyttas till andra bataljoner.
Era flaggor skickas hem och officerarna byter regimente.
De ger upp sina uppdrag och blir till vårt förfogande.
Det är synd, Wellington hade velat ha South Essex i Frankrike.
Han hade haft nytta av dig.
Vem har befälet över andra bataljonen, Chelmsford?
Överste Girdwood.
- Känner du honom? - Har aldrig träffat honom.
Han ger dig och Harper rätt att hitta ersättare i Chelmsford.
Vill du att South Essex ska försvinna? Hitta ersättare då.
Om du inte hittar, leta. Rädda regementet.
- Sharpe! - Ja, sir.
Ryttarna först, tala med dem först.
De märker nog.
Majoren är död, sir.
Den gamle skojaren är död, alltså?
Du får hans jobb, Harper. Ge honom gradbeteckningen, Harris.
BERIDNA VAKTEN - LONDON
Lord Fenner, en förmån, mylord.
Lord,jag är änka.
Tystnad, tack.
700 män, Pat, som ska ha ransoner och betalning. Det är officiellt.
- Var är de? - Chelmsford. Där de ska vara.
Ta det lugnt.
Ingen vakt till häst.
Hallå där! Trumpojken!
Vem fan är ni?
Damer, det är bäst att ni går.
- Har ni "dagens officer" här? - Självklart.
- Vem är det? - Det råkar vara jag.
- Det "råkar" vara ni? - Ja, kapten Carline.
Och vem är ni?
Högra handen på trumman, och stå i led!
Jag är major Richard Sharpe, från South Essex.
- Har ni hört om mig? - Ja.
- Ni tog örnen vid Talavera. - Men ni har inte hört om vakten?
Varför fanns ingen vakt vid porten?
- Jag vet inte. - Du är "dagens officer"!
Och ni har ingen vakt! Vad gör ni när ni inte leker blindbock?
Axlarna raka!
Det här är Harper som drillar dina män. Från första bataljonen.
Ni ska paradera för honom.
Varje timma, från klockan 18.00, tills han säger att ni är redo.
Få fart, grabben!
Rör på påkarna.
Så, mr Carline. Se till att räkna in dina gubbar.
Elva.
Det var lustigt. De sa att ni betalar ranson för 700 män?
Så?
- Var är andra bataljonen? - Jag vet inte, sir.
- Vem har befälet? - Överste Girdwood, sir.
Följ med.
Fortfarande i livet, Ted Carew?
Tillstånd att tala. Ni minns att jag var med i Talavera och fick byta ben.
Det var som fan. Det måste vara 800 gevär?
Rena som flöjtar, har aldrig använts.
När andra bataljonen gick ut, tog de 400 gamla.
- Vad sa du, Ted? - Gamla, sir.
- Vart marscherade de? - Här är ett underskrivet dokument.
Vart gick de? Andra bataljonen?
Det finns papper på allt, från kulor till krut.
Och breven? De får väl fortfarande brev?
- Du får fråga kapten Carline. - Säg det, Ted.
Allt har skickats till Lord Fenners kontor.
- Så andra bataljonen existerar? - Vet inte. Men de rekryterar.
Mr Carline sa att jag var full, vilket jag var.
Men inte så full att jag inte såg Horatio Haverkamp med rekryter.
- Är du säker på att de rekryterade? - Ja, Haverkamp hade vårt vapen.
Men vi har inte fått någon ny på sex månader.
Pat, fan ta dem.
- Varför gömma en bataljon? - Blir man klok på det här kriget?
Antagligen inte.
- Vem är du? - Jag är inte säker, själv.
Just nu är jag en ryttare, med brev till Sharpe.
Jag lade det säkert, men nu vet jag inte...
Här är det. En inbjudan.
Jag tror att de önskade att jag avstått...
Mycket bra.
Uniformen sitter som guten, men stövlarna passar inte.
De dög åt Napoleons bästa, och jag fick döda innan jag fick dem.
Gå inte längre än den gula linjen i mattan.
Gå ner på knä, lyssna och le. Svara med korta ord.
Akta dig från att få svärdet mellan benen, när du går baklänges.
Då är det dags.
Major Richard Sharpe, från South Essex regemente.
- Hur står det till? - Eh, ers majestät...
Vad sade ni?
Sa ni "eh"? Han sa "eh"!
Varför bär ni grönt när ni är i South Essex? Ni är väl röda?
Ja, sir... sir.
Kom här...
Hör på, Sharpe.
- Får jag kalla er Dick? - Jag är hedrad, ers majestät.
Kalla mig...ers majestät.
Det är jag som är hedrad, Dick.
Kalla honom Dick.
Ta den, Dick! Den är er.
Berätta nu om den dagen, när ni stred...
Om elden, röken och om hur de skadade skrek medan de brann.
Om hur ni slaktade fransmännen.
Ormarna smet undan flammorna som kom av våra kanonkulor.
Vi var omringade av lågor, eller hur, Dick? Den där dagen.
Han tror att han var med. Låt honom vara.
Det var vi, omringade av lågor.
Alla detaljer kommer i dagen, sir, Dick.
- Vad gör ni i England? - Jag letar efter andra bataljonen.
- Den är borta. - Bona?
- Det går inte. - De vill lösa upp första bataljonen.
- Ta bort South Essex. - Det går inte alls. Var är Fenner?
Lord Fenner?
Kom hit. Dick vill veta var hans män är. Kom hit, Fenner.
- Ska ni lösa upp South Essex? - Nej, sir.
Han tror det, ni har tagit kraften ur dem.
- Nej då. - Dick säger det.
Dick vill ha tillbaka dem. Och var är andra bataljonen?
- De marscherar...på papper. - Där går jag aldrig, på papper.
Min bror gör det. Befäl York. Det är svårt.
- Så inte försvunnen? - Nej.
Bataljonen finns på papper och gör det möjligt att anlita "lösa" män.
Vi har dem tills de hittar något bättre.
Är det inte ett mirakel?
Hörde ni, Dick? Inte borta, de gömmer sig bland pappren.
Vad har vi åt Dick istället? Han är inte gjord av papper.
- Vi hittar ett regemente. - Snart, Fenner, och lova det.
- Vari London är ni? - Rose Tavern.
Bort innan han drar på sig något. Tillbaka till Spanien där han behövs.
Ni får nya order i morgon.
Då så...
Kul att se dig igen, i mer nyttiga miljöer, än när vi tog örnen.
- Visst var det varmt den där dagen? - Mycket varmt, sir.
Simmerson kallar honom "en oäkta son till en bondhora".
- Blir du inte nyfiken, Anne? - Nej.
- Men han är stilig. - Det är han.
Gör ditt bästa för att ta reda på vad han är ute efter.
Major Sharpe. Jag kanske kan hjälpa er hem?
Min vagn står utanför.
Det är lite långt till mitt rum, frun.
Inte till mitt rum.
- Ska ni inte säga ert namn nu? - Det gör inte horor.
Det gör de. Hur ska man annars hålla kontakten?
Du skryter bara med att du har haft många damer.
Nej-
Vad har ni för affärer med Lord Fenner?
- Inga alls. Han är en lögnare. - Ja.
Han är politiker. Han skulle äta sina inälvor för pengar eller makt.
- Vad har ni ihop? - Ingenting.
Han använder mina tjänster ibland.
- Får han veta ditt namn? - Ja.
- Varför inte jag då? - Du behöver inte det.
- Hur vet du att Fenner ljuger? - Han sa att de marscherar på papper.
- Det gör de inte. - Inte?
- De sägs att de rekryterar. - Ska du leta efter dem?
- Självklart. - Gör inte det.
Glöm bataljonen och driv inte med fienden.
- Varför inte? - De kan döda dig.
- Res tillbaka till Spanien. - Så snart jag kan.
Men jag ska ha soldater med. Säg om du vet något om bataljonen.
Ta baktrappan, så ser de inte när ni går.
Du fångade mig och använde mig, berätta nu vad du vet.
Jag ber dig att gå.
Så jag sa...
"Titta upp på dem, ett gäng fegisar".
"Var gjorda av stenblock!"
Det sa Jag-
De marscherar, marscherar...
Marken skakar när de går.
Bajonetterna drillas och trummorna smattrar...
Och hela världen...
Gå ingenstans.
- Plundergodset, Patrick? - Hälften är mitt.
- Du behöver inte påminna. - Var ska du växla in det?
Någon som jag kände långt innan dig.
- Jag går med. - Nej, det här är min vän.
Jag finner att jag står dig i skuld.
Major Sharpe verkar vara bestämd.
Hur gjorde han ifrån sig i sängen?
Var han vild, passionerad, stressad?
- Våldsam eller tacksam? - Var inte dum.
Om jag drar på mig syfilis, så vet jag att du ljuger.
Vad kommer hända honom?
Det nöjsamt att utöva makt på de lägsta nivåerna.
När det handlar om liv eller död.
Jag är uppspelt för jag har beordrat döden.
Ge mig en penny miss, ge mig en penny.
- Odåga! - Fin stjärt, tjejen.
- Vad får det vara, soldat? - Mindre prat, Maggie.
- Herre Jesus, är det du? - Javisst.
Sharpy... Dick!
Maggie Joyce!
Jag är inte densamme, Dick. Jag har blivit något.
Liksom du har.
Jag...?
- Jag försöker bara. - Det måste man.
Ja, det har du alltid sagt.
- Så, vad är du här för? - Den här.
Plundergods.
Från fransmän, efter de dött i strid.
- Du är ju rik! - Jag kan bli, men din hjälp.
Kan du hjälpa mig att sälja dem?
Det kan ta tid att få ut ett bra pris, har du tid att vänta?
Jag har ett års försörjning av franskt guld. Ta din tid.
Du är en turgosse, du.
När jag först såg dig tänkte jag äta upp dig, för du var så smal.
- Stannar du hos mig? - Javisst.
- Låt oss bli packade. - Det gör vi.
Jag har inte druckit sedan...
Jag har inte varit tillräckligt trygg sedan... Bara Gud vet!
Hör på! Någon följer efter dig.
Ta den här, och böj dig. Låtsas vara full.
Vilka är ni, vem har skickat er?
Titta, South Essex!
- Dick? - Maggie, kom hit.
Kan dina män kasta liken i floden?
Ta av kläderna och bränn dem.
- Hör du på, Maggie? - Ja.
Sprid att de var soldater från South Essex. Hör du på?
Säg att vi dödats. Sharpe och hans furir är döda.
- Ta hand om dig! - Ja.
Vad gör vi nu, när vi är döda?
Återuppstå, Patrick. Vi ska hitta andra bataljonen.
- Hur ska det gå till? - Vi tar värvning.
Vad då: "har inte ätit middag"...?
Ingen ska säga att de inte ätit middag.
Det betraktar jag som ett brott, som alla från South Essex gör.
Ni ser på uniformen, att jag kommer därifrån.
Ingen som jag klätt upp, har ifrågasatt det.
Så snart detta glimrande mynt är taget-
-så ingår vi ett kontrakt mellan dig, mig, hans majestät och er.
Bröd...? 3 kilo direkt.
Och när ni är med mig, drick så mycket ni vill.
Kranen stängs aldrig.
I ett konstant, skönt flöde.
Se på guldet, vänner, när jag rör handen över det.
Det är generositet.
23 pund, 70 shilling och 6 pence.
Inklusive den här.
Den kommer från kungen själv.
Han sa till mig: "Hör på Horatio!"
"Hitta män som vill slåss, och fånga örnar som modige major Sharpe!"
Major Sharpe. ...!
Trumpojke, trumma in mig där jag kan föda och stärka lammen.
Den som vill får följa med.
- Får jag ta med hunden, sir? - Självklart, ett nöje.
Charlie Weller!
Det finns mycket lager, kranen stängs aldrig.
Jag vet vad ni vill, vad väntar ni på, soldat?
- Hur vet ni? - Jag vet nog.
- Vilket regemente var ni vid? -33:e i Indien.
- Ni deserterade inte? - Ingen visste, så nej.
- Jag vet inte om ni ljuger. Namn? - Vaughn, Dick Vaughn.
Det räcker.
- Pryglats någon gång? - En gång.
Det kan jag tro. Jag ska ha ögonen på er.
Ett felsteg och jag ska se till att flå din rygg, som du vet att jag kan.
Plocka upp!
Gamla soldater kan man inte lära, ni har gjort ert, gamlingar som ni?
- Tror ni att jag är en dum irländare? - Nej, det tror jag inte.
Vid min själ. Ta upp den.
Nej, det tänker jag inte.
Varför inte?
Var söt och berätta varför?
- Får jag en säng? .En "säng?
- Jag behöver någonstans att sova. - Det ska vi ordna.
- Stor som ett fält. - Bra, det behöver jag.
- Namn? - O'Keefe.
Kom igen. Ställ er i led.
Dags att granskas och att testas.
Redogör för männens längd, vikt och fysiska tillstånd.
På alla sätt som de passar...
-...för tjänstgöring. - Ska bli.
Sträck på er!
- Ta hand om dig! - Adjö, Rosie.
In i ledet!
Simmerson...
- Jane...? - Ställ er i led.
Två led på vägen!
En har smitit!
Kom tillbaka din fåne!
Om ni skämmer ut mig, får ni marschera tills ni stupar.
- Simmerson... - Vem är tjejen?
Hans syskondotter, Jane. Hon har växt upp.
- Fortfarande densamma. - Har ni bara träffats en gång?
Ja.
5139 Ska ge dig, Jag Ska ge dig.
Ni tog kungens mynt och drack mitt lager, in i ledet!
- De säger att ni varit med förut. - Ja.
Varför är ni med igen, om det är så här?
Vi har alla våra skäl.
- Jag såg tjejen. - Hon avböjde min kärlek.
Det verkade bäst att resa iväg.
Du lurar dig själv. Du kommer inte sluta att älska henne.
- Det vet du allt om, eller hur Dick? - Jag kan berätta...
Det blir värre, stäng munnen och undvik ögonkontakt med befälen.
Säg: "Ja, sir" och "nej, sir" och håll dig ren, så får du leva.
Prat! Ni ska veta bättre än att prata i leden.
Ställ er i två led! Ställ er i två led.
Framåt... Snabb marsch!
Skyttar.
Inga tricks, inget gloende, inget prat i leden.
För det är grant att se en soldat med vapen.
Och när ni marscherar, jobba på i takten till trumvirveln.
Sakta ner, för fan!
Vaughn, sakta ner!
Hör ni mig? Sakta ner lodisar. Lyssnar ni?
Sakta ner, eller ni pryglas allihop.
Korpral Vaughn, sakta ner. Sakta ner, lodisar!
Sakta ner.
Vad ä! det här, Horatio? Smiter de? Är de för snabba för dig?
Skit ner dig. Sakta ner, jag ser till att ni pryglas.
- Trodde du att du kunde gömma dig? - Jag är ledsen.
Ledsen att du rymde, eller ledsen att jag hittade dig?
Faster har saknat din närvaro senaste månaden.
Jag hade nyheter att dela med mig.
Major Sharpe...är död.
Blir ni inte glad?
Det blir jag, min kära.
Res dig UPP-
En hel jävla armé här.
Bort med hunden, Charlie. Överste Girdwood tål inte hundar.
Ett par skor, ett par byxor, två skjortor, en jacka...
- Är de inte lite stora? - Perfekta.
Den tar jag, det är min storlek.
Utmärkt.
Svärd!
På med de förbannade byxorna.
Du tänker väl inte marschera spritt språngande, framför furiren?
Din galning.
Hjälm.
Käpp-
Dörr.
- Godmorgon, Smith! - Sir.
Furir Havercamp kom i morse, vad hade han med sig?
24 män, sir.
Någon irländare i leden?
En sådan, sir.
Lynch. Sätt furir Lynch att drilla dem.
Smuts!
- På med mössan! - På med mössan.
In i ledet!
Smuts!
Smuts.
Han har en hund!
Iväg med dig!
Ta iväg hunden, och skjut den.
Upp med dig smuts, och in i ledet.
- Tack furir Lynch. - Sir.
Jag erkänner rädsla.
Den som inte känner rädsla, är en lögnare.
Jag blev biten av en mastiff när jag var liten.
Vem är du?
- Namn? - Smuts, sir.
- Nej, namnet. - O'Keefe, sir.
Du har varit med tidigare, det har även du. Båda två.
- Regemente? -33:e, sir.
Fjärde irländska dragonerna, irländska brynjorna och ryttarna.
Håll munnen. Det räcker. Vem är kung över Irland, avskum.
Kung George, sir.
- Högre. - Kung George, sir.
- Högre. - Kung George av England, sir.
Jag vill inte ha några irländska tricks.
Sånt skitprat. Jag överfölls av svarta irländare som ung officer.
Illa överfallen!
Lägg märke till denna irländare, furir. Lägg noga märke till honom.
Svart so m dy.
- Ursäkta, sir. - Tyst, din idiot.
- Man sa att vi spenderat pengar... - Smuts, ditt avskum.
Hur vågar du, sir?
Hur vågar du tala till en officer?
In i ledet!
Upp med dig.
De behandlar oss som djur. Vi är människor.
Tveksamt.
Vi är soldater nu.
Du är avskum! Du är smuts!
Jag ska göra soldater av er.
Smuts, höger om!
Upp med dig. Upp med vapnet.
Som en enhet!
Rak blick, smuts. Rak blick!
Jag har ögonen på dig, smuts.
Vänster om!
Vänster om, höger om, vänster om.
Ditt smutsiga helvete, håll vapnet rakt.
Svart so m dy.
Order, till vapen.
Sir... Ta upp vapnet!
Upp med det, över huvudet.
Marsch på stället!
- Vad är du? - Smuts, jag är smuts!
Upp med den. Du är hopplös! 10 minuter till.
Döda honom. Det hade ni gjort om det vore jag, eller hur!
En garde!
Vi betalade för all mat, och varje droppe lager.
- Vi betalar för skoputsen! - Det är det "nödvändiga".
De drar alltid av för det "nödvändiga".
Skoputs, läderputs, snören, tvål, te...
Lynch skulle dö för att ha skjutit Buttons.
Håll dig lugn, Charlie. Det blir bättre ska du se.
Smart och skinande.
Vart är de på väg?
Smuts, i led!
Paddy, morgonbön, ett steg framåt, marsch!
Gud bevare kungen.
En gång till, paddy, ditt smuts.
- Gud bevare kungen. - Ett steg tillbaka, marsch!
Vänster om!
Snabb marsch!
Mer champagne, mina herrar?
Kom igen, mer champagne!
Halt!
Vänster om!
Ta av halsskyddet, smuts!
Vad tycker ni, Jane. Är jag inte militär och konst förkroppsligad?
Jag hämtar in odjur och formar om dem till hjältar.
Min tacksamhet till er morbror och Fenner är djup, Jane.
De fann mig när jag var svag, på halv lön efter överfall på Irland.
Jag var djupt nere i dyn.
De placerade om mig dit där jag nu befinner mig.
Jag tränar upp hjältar, och skapar välstånd åt alla.
För landsbygden och ekonomisk blomstring.
Och med er, vågar jag säga...kärlek?
Det vågar ni nog, översten.
Jag hoppas ni vet vad ni gör, Girdwood. De brakar väl inte ihop?
De står pall, sir Henry. De har visat att de har styrkan.
Och veklingen i tredje ledet, andra truppen? Han har 2 minuter kvar.
Han är under Brown, och kommer att orka.
Ha, han känner alla till namnet! Om jag ändå kunde skilja dem åt.
Marriott. Marriott! Du gör mig orolig.
Om du ska bli pryglad hela tiden, överlever du inte.
Vi kan ta tid på oss. Lynch ser oss inte.
Försök att vara stadig.
- De skulle inte göra så här mot oss. - Arbeta? Varför inte?
- Det är arbetargöra. - Vi är arbetare i kungens armé.
Vi jobbar för politiker, och höga och låga fän, med arvingar.
Hördu?
Två timmar till klockan ringer, och ingen har rört sig ur fläcken.
Och om de rör sig ska de pryglas.
Överste Girdwood tränar dem preussiskt, eller hur?
Javisst, sir Henry.
Och nu ska ni få se dem marschera.
Major! Varsågod.
Bataljonen ska synas. Marsch!
Han blir en fin make, min kära.
Ni kan bränna krut, major!
Framåt marsch. Lägg an!
Sikta... Eld!
Ta den förbannade hunden!
Det är alla väl tränade män. Utmärkta krigare.
- Kolla på det här aset. - Upp, upp, upp-
Fin käke och mycket fina tänder.
Öppna munnen!
Så där. 50 guineas.
Tyst med dig.
Kom hit, Rascal. Hon är inte så vild som hon verkar...
Det är ju du. Major Sharpe.
Ja.
Min morbror sa att ni var död.
Han ville ta död på mig.
- Vad gör ni här? - Letar efter min andra bataljon.
- Är ni fortfarande officer? - Major
Jag såg ert namn i The Times. Det stod att ni var en hjälte.
Jag blev kavallerist, för att jag inte fick stopp på hästen.
Säg du.
- Kan de döda dig igen? - Din morbror skulle om han visste.
Andra också. De säljer män här, va?
De auktionerar dem till andra rege- menten. De lägger buden över lunch.
Jag hatar det. De skryter som om det vore svarta slavar de tränar.
Storlek, styrka och ännu värre.
- Morbror säger att det är lagligt. - Det är det inte.
Det handlar bara om pengar i England. I Spanien, blod och död.
Jag behöver män. 50 guineas för en man. 10000 guineas för armén.
Inte konstigt att de vill döda mig.
- Så hemskt. - Ja, det är det.
- Vad ska ni göra? - Jag sticker ikväll.
Men de patrullerar ända till Wickford.
Fiskarna får belöning för de desertörer de fångar.
Vi har en båt i båthuset. Du kan korsa floden med den.
- Kanske, hör på, Jane... - Ja...?
Kan du ge oss pengar och mat? Vi är två.
- Stoppar du auktionerna? - Det ska jag göra.
Med din hjälp.
Hon attackerar Girdwood, jag måste stoppa henne.
Gör det, för han dödar hundar.
Vaughn, Marriott, var är ni, smuts?
Jane! Den förbannade hunden.
Jag ska inte slå den, snarare dig!
- Var är han, smuts? - Vet ej, furir.
- Här är hans spade. - Jag vill ha honom!
Varför tror jag att han har stuckit?
Smuts! Håll ögonen öppna!
Håll ögonen öppna, smuts!
Eld!
Marriott!
Jag drunknar hellre, låt mig, snälla.
Din idiot. Allt du uppnår är prygel.
Nej, jag står inte ut med prygel. Låt dem inte göra det.
Upp med dig.
Hon skulle förakta mig. Jag får inte pryglas.
Nu slipper du.
Din usla förbannade mördare. Det är illa att du är irländare.
Furir, plockade ni ner honom?
- Javisst, sir. Han är död. - Så kan det gå.
Ni har redskapen, begrav honom.
- Sir Henry, vi har skojaren. - Det förväntar jag mig. Är han död?
- Ja, sir. - Visa mig.
Simmerson...
Det blir inte mycket till jakt om han är död innan vi kommer hit.
Bättre död än deserterad, eller?
Eller?
Hur vågar ni titta upp på en officer? Hur vågar han?
Än värre, sir. Mannen här förolämpade mig.
Vem av dem?
Det här stinkande skämtet som ska kallas irländare.
- Sir! -Irländare?
Jaså. Irländsk skojare, fähund, avskum, smuts...irländsk man.
Så var irländarna. De skulle ta knäcken på mig. De gjorde det.
Ett överfall skulle ha knäckt en svagare man.
Ta irländaren, vakter.
Här borta, paddy.
Har du tagit farväl av din kompis?
Varför då? Han klarar prygel.
Prygel? Det är ingen idé med gamla soldater.
De dödar honom, som de gjorde med arslet här nere.
Ser du staketet? Håll huvudet så att han ser.
Vi får vara sportsliga.
Han ser det, eller hur, paddy?
När du når staketet så börjar vi jaga dig.
Nu ska vi vara sportsliga, gentlemän.
Se det här som ett sätt att öva er med värjan.
Någon annat en slaktarens avfall, men mindre stadigt.
Han ska springa, inte stå stilla. Det här är en irländare.
Men vänta lite.
Vi inväntar våra gäster.
Sir Henry!
Framåt.
Rid på, Dick!
Vi har ytterligare ett byte. Är det dags?
Ja, Girdwood. Och vi ska ta båda.
Vi visar dem vad skyttar kan göra. Nej, de är våra.
- Det vet de inte. - Kom igen.
Förbannat också.
Hallå där!
Där borta!
Patrick, ser du båthuset? Dit ska vi. Får jag geväret.
Lord Fenner blir arg om de två skojarna kommer undan.
Omöjligt, sir Henry. Hemvärnet finns runt hela ön.
Kom igen, fortsätt leta.
Håll ögonen öppna.
Tänkte ni skjuta mig?
Nej, det tänkte jag inte. Tur att krutet var blött.
- Miss Gibbons, är allt bra? - Ja.
Här är maten. Jag vet att du inte tänkte skjuta mig.
- Är hemvärnet ute? - Ja.
- Tack, för det här. - De varnar om er flykt. Skynda er!
- Avbryter ni auktionerna? - Ja.
Vad händer med Girdwood? Vanärad?
- Det blir slut med honom. - Bra.
Jag vägrar gifta mig med honom.
Gifta er med den mannen? Det själviska odjuret?
Min morbror kräver det. Men om han är vanärad...
Det ska vi se till.
Oroa er inte för det.
- Sir? - Skynda er.
- Jag återkommer. - Gör ni?
Ja.
- Min käre Richard. - Sir.
Jag hörde att du var i stan. Och du har stigit i graderna!
Var det dig jag lärde läsa och skriva?
Det är det, sir. Du har min tacksamhet.
- Hur går det för dig? - Bra, tack.
- Och du, vem söker du här? - Jag väntar på hertigen av York.
Jag har ett viktigt ärende och måste få tala med hertigen.
Då får du tala högt, han är i Windsor.
Jag tvivlar på att ni kommer att ses, när han kommer tillbaka.
Då behöver jag er hjälp, sir.
Det finns ingen jag litar på mer.
Det är inte passande att ni är här.
Ni sa att det brådskade?
Annars skulle jag knappast störa er.
Det handlar om Girdwood. Tvivelaktighet. Auktioner.
Jag tror inte alls att ni vet vad jag talar om.
Vi antar att ni har inflytande över de som vet.
- Sir Henry Simmerson till exempel. - Vi antar det.
Om sir Henrys aktiviteter blir kända, står vi inför en stor skandal.
Och ni vet att det räcker med en liten, tillsammans med de tidigare-
-för att stjälpa oss allihop.
Om jag kände till det, skulle jag fråga efter bevisen?
- En respekterad officers ord. - Vem då?
- Major Richard Sharpe. - Sharpe...?
- Lever han? - Känner ni honom?
Jag träffade honom idag och berättade allt om det.
Jag övertalade honom att hålla tyst om saken, för tillfället.
Han har inga bevis, och gick med på att lämna över ärendet till mig.
- Vad vill ni ha från mig? - Något har ni nog.
- Major Sharpe vill ha sin bataljon. - Det finns ingen, sir William.
- Endast på pappret. - Självklart.
Han nöjer sig med att bli befäl över skyttarna i amerikanska kriget.
Amerika? Det kan ordnas, antar jag.
Om han kan hålla tyst om den här trista affären.
Om det inte finns några bevis, vad spelar hans tystnad för roll?
Jag tycker verkligen... Ett ögonblick.
Jag är tacksam, sir William.
vettiga och diskreta män hör till ovanligheterna nuförtiden.
Vi ska se till att din talang inte passerar obemärkt.
Det var Lord Wellington själv, som sade till mig:
"Du är våra förväntningars sorgliga hopp, sir Patrick."
Det sa han till mig. Till mig!
Vi söker nu liksom förut, ära på Spaniens blodiga slätter.
- Mylady? - Det är bäst att vi möts här.
- Du är en idiot. - Frun?
Du reser till hästvakten och sir William som varit din överste.
- Du är dum nog att berätta allt. - Sir William är en respektabel man.
Han är en man med ambitioner, och han är smart också.
Han har talat med Lord Fenner.
Gick han till Lord Fenner?
Han får befordran, och du får ett skyttekompani i Amerika.
Jag har alltid litat på honom, mest av alla.
Han menar ingenting illa, han vill bara undvika en skandal.
Jag å andra sidan, vill förgöra Lord Fenner.
Och du major Sharpe, ska hjälpa mig.
Varför skulle jag hjälpa dig?
Jag vet inte ens vad du heter.
Jag heter Lady Comoynes.
Änkefru och grevinna Comoynes.
Jag vet allt om Simmerson och Girdwood.
Men vi behöver bevis om det ska bli en skandal.
Hitta konton och brev och ge dem till mig.
Du får 1 - 2 dagar på dig att hitta skriftliga bevis.
Efter det är lägret borta, och männen spridda till 100 garnisoner.
Varför vill du förgöra Fenner?
Han ruinerade min man och orsakade hans död.
Jag betalar av min mans skulder-
-genom att vara honom till lags på alla sätt, när han behöver det.
Jag har fortfarande skulder hos honom.
Du kan hjälpa mig att betala.
Skaffa bevis, major.
Hjälm! Käpp!
Dörr!
Godmorgon, Smith.
Godmorgon.
Var är kapten Smith?
Smith?!
Jag är major Sharpe, första bataljonen, South Essex.
Tills för tre dagar sedan, menige Vaughn.
Utanför står min furir.
En irländare som ni jagade genom sumpmarkerna.
Han heter Harper.
Och det där, på din hjälm, är örnen som han tog från fransmännen.
Tillsammans med mig, en helvetisk dag.
- Har du order, jag är befäl här. - Jag har order.
- Visa. - Jag kommer från hästvakten.
Kom inte med "hästvakten" till mig.
Jag känner väl till dem, och de mig.
Är Lord Fenner chef för krigsdepartementet eller inte?
Är hertigen av York överste befälhavare eller inte, sir?
Vem ber ni om befordran, er chef eller era vänner?
- Jag har befälet här. - Nej, det har jag.
Nej, nej...
- Överste Girdwood... - Han är arresterad.
Och du lyder mina order.
Lås in Girdwood på hans rum.
Beslagta alla papper som rör den här bataljonen.
Sök igenom stället.
Alla papper, anteckningsböcker, allting.
Vad glor du på, smuts!
Gud bevare Irland.
- O'Keefe? - Vem?
Jag är furir Harper från första, och du är...?
Smuts...?
Lynch, sir.
Gud bevare Irland, säg det, Lynch.
Kom igen, säg det.
Gud bevare...
- Irland. - Högre!
Gud bevare Irland.
Högre!
Gud bevare Irland. Gud bevare Irland.
Bataljon! Jag tar befälet.
Vem sa att du skulle röra dig, din fetthög. Stå stilla.
Bataljonen ställer sig i led, utifrån första kompaniet.
Avvakta... Bataljon formera!
Jag heter Richard Sharpe och är från första bataljonen, South Essex.
Vi krigar i Spanien och behöver mannar.
Vissa pressar oss hårt, och vill lägga ner oss.
Vi håller moralen uppe när våra insatser glöms bort.
Jag glömmer inte. Det blir mer ära framöver.
Mer glans att sola sig i.
Fler fransmän att förvirra och förgöra.
Några av er ska med, för att vinna ära.
Vi marscherar i gryningen, och går upp klockan två.
Och ta bort de löjliga halsskydden. Kom igen...
Ni behöver inte betala för det.
Tre hurra för major Sharpe.
Hurra!
Jag börjar förstå vad det här är. Ni är inga soldater.
Ni är skojare, månglare, tjuvar.
Ni kan dra er tillbaka om ni vill. Allihop.
Men om ni gör det, så är ni inte med oss i morgon bitti.
Vi ska till Spanien, förstår ni.
Ni kanske inte vill följa med? Ni kanske är veklingar och fegisar?
Ni kanske inte vill bli officerare och gentlemän igen?
Om ni någonsin var det?
Räkna pengarna, Smith. De har inte fått betalt på veckor.
Ge dem 5 shilling var.
- Ursäkta brådskan, Jane. - Har ni allt ni behöver, sir?
- Sir, ni är alltid... - Tack, mrs Grey.
Jag är ledsen, men plikten kallar, då blir jag alltid ivrig.
Skicka sir Henry våra lojalaste hälsningar.
Det blir mitt uppriktiga nöje.
En dag, när jag gjort min plikt, vill jag vara vid din sida konstant.
- Något...? - Nej.
Rekryteringspapprerna saknar "regemente".
Få dem att skriva "första bataljon, South Essex" på allihop.
- Ta bort "O'Keefe" och "Vaughn". - Okej.
Jag tar hand om pojkarna.
Girdwood stack. Han tog en häst och...
Var är överste Girdwood och sir Henry?
- Sir Henry är inte hemma. - Inte...?
- Hälsningar till hans brorsdotter. - Miss Gibbons är inte...
- Miss Gibbons, var är Girdwood? - Vi går in i biblioteket.
- Vad är det, Gibbons? - Det är...
- Jag har trotsat henne. -"Trotsat"?
Jag är inlåst i huset. Jag stal pengarna och maten till er.
- Varför är du här? - Jag behöver bevis för auktionerna.
- Det måste finns papper? - Två böcker, jag har skrivit i dem.
- Girdwood har tagit dem till London. - Förbannat
- Var i London? - Till min morbror.
Var gömmer han dem?
Jag vet inte. Jag har bara varit där en gång. Jag reser inte till London.
Jag hör inte till dem. Min pappa var sadelmakare.
Jag är sir Henrys svägerska.
Jag kan bara giftas bort enligt min morbrors önskemål.
Jag rymde från Girdwood, men sir Henry hämtade mig.
- Är du rädd för sir Henry? - Ja.
- Men jag vill hjälpa till. - Kan du hitta bokföringen?
- Jag vill, men det blir svårt. - De skulle dra vanära över Girdwood.
Ja, jag tar risken, men straffas om jag misslyckas.
- Av vem? - Min morbror slår mig.
Girdwood fick se på och lära sig hur en överste ska behandla sin fru.
Han använder en käpp.
Det blir märken på väggen där han går fram med käppen.
Han blir mycket arg.
Hur vågar han behandla dig så?
- Det känns som att det är min lott. - Det behöver det inte vara.
- Jane. - Sir Henry hatar dig.
Men han avundas dig också.
- Varför? - Du är en hjälte, alla vet det.
- Det är löjligt. - Nej, det är det inte.
Jag ska försöka hitta bokföringen, eftersom det är viktigt för dig.
Ja, det skulle hjälpa till.
Och jag kan lova dig miss Gibbons, att Girdwood gjort sitt.
Det är genant, men jag behöver pengar. Jag är inte betrodd med det.
Var inte generad.
Skaffa fram bokföringen till lördag kväll, så ska vi klara det här.
Du har ingen skuld, och ska inte straffas.
Du ska inte tvingas tillbaka. Jag har pengar och militär status.
- Jag är dålig på att fly. - Jag ska skydda dig.
Jag kan gifta mig med dig.
Förlåt.
Nej...nej.
Jag måste gå.
Jane...
Jane!
Den får ni inte ta!
- Kan jag lita på dig, Smith? - Ja.
Jag har vacklat ofta, sir.
Jag har blivit köpt, men kaptenskapet har jag förtjänat.
Jag förstår, Smith.
Ett gevär, en bajonett, en ammunitionslåda.
Fyll i och skriv under, det gör det samma för mig. Nästa!
Ett gevär, en bajonett, en ammunitionslåda.
Fyll i och skriv under. Nästa!
Ett par byxor, en uniform, en hjälm.
De blir allt bättre, Patrick.
Ingen mer välgörenhet för såna som mig
Frälsning och fara ska H bli mitt öde
Jag tar kungens shilling för Wellington och mig
Frälsning och fara ska H bli mitt öde
Jag tar kungens shilling för Wellington och mig
Kompani...halt!
Lediga!
- Köp så många vi behöver. - Till vad, sir?
För att äta, mr Carline. Spara fjädrarna.
En fjädersäng till prinsen av Wales. Det är väl hans signum?
Ut med vakterna, nu.
Furir, ut med vakterna.
- Granskade och redo att marschera. - Tack, furir.
Kompani i led och redo att marschera.
- Beordra "lediga", mr Carline. - Kompani, lediga!
Där borta är London, dit ska vi.
- Jag trodde vi skulle till Plymouth. - Inte ännu.
Jag ska förklara senare. Nu ska vi till London, så snygga till er.
Skärp till er! Vi ska träffa prinsen av Wales.
- Min tjänare har bokföringen. - Ge dem till min tjänare.
Ta dem till mitt hus och se till att de bränns upp. Varje sida. Förstått?
- Var i Guds namn är Sharpe. - Catham eller Portsmouth.
Nej, vi har sökt där. Seglar han utan order är han galen.
Han är galen, och arrogant.
Jag föreslog avsked, men ingen hörde på.
Jag tror nog att ni kommer att njuta av striderna, sir Henry.
Fenner, god kväll.
- Inte så varmt som i Victoria? - Sannerligen inte, ers majestät.
Då går vi.
Han häller på att spricka.
- Vad är det här, Fenner? - Lätt dragon. Prinsens egen.
Det är en av mina. Mina fjädrar. Hur många har jag?
Ni måste väl sett någon lista? Det är väl det en krigsminister gör?
Jag tror att det är sex fjädrar.
- Hur många har York? - En irländsk, sir.
Ni har bara en, Freddy, jag har en hel armé.
God kväll, Lord John. Prinny vill se vår öm.
- Ni tar väl den tillbaka, sir? - Det gjorde jag sist.
- Var hon i mitt hus? - Med en hund.
- Vad ville hon? - Hon ville ha bokföringen.
Hon sa att ni skickat henne.
Var ingen idiot. Det är Sharpes påhitt.
- Du kom? - Min morbror har bokföringen.
Det gör inget. Du har offrat dig för min skull.
- Men du behöver bevis? - Jag har männen, det räcker.
Girdwood var i huset, han kommer att skvallra för morbror.
- Var inte rädd. - Jag kan inte återvända nu.
Möt mig här efter striden, okej?
Det är Boney.
Mycket bra.
Kompani, halt.
Till vapen. Framåt, marsch!
Kompani, halt!
Lägg an!
Sikta.
Eld!
Det är major Sharpe... Dick!
Furir, nu!
Ned med vapnen!
Ett trefaldigt leve för prinsen av Wales. Hipp hipp...
Hurra, hurra, hurra.
- Det är mina. Vilket regemente? - South Essex.
- Jag trodde de bara fanns på pappret. - Sir...?
Ni sa att de bara fanns på pappret?
Nej, de stred med dig i Talavera när ni tog örnen.
Självklart, jag borde känt igen dem.
Och nu är det mina. Bravo, Dick!
När ni fick order om att återvända till Spanien, så gick inte det?
Inte utan män, det var därför jag kom.
Han kallade det en beredskapsarmé, sir.
Han sålde av männen, och stal deras löner.
- Han är krigsminister! - Han är en tjuv.
Notera varje ord.
Vad har ni för bevis, Sharpe?
Ni kan styrka era anklagelser, antar jag?
Jag vet vilken sort ni och sir Henry är.
Jag har sett med egna ögon, sir.
Men ni saknar bevis, Sharpe.
Så hör noga på.
South Essex, eller prinsen av Wales frivilliga...
...reser till Spanien under löjtnant Girdwoods befäl.
Ni, Sharpe, reser till Australien och får befäl över fängelsevakter.
Alldeles för generöst, ni bör vara tacksam.
De klär sig knappt där nere, ni kommer känna er som hemma.
Jag har sagt det förut, alltid samma visa.
Det kommer sig av stigandet i graderna. De är aldrig nöjda.
Jag sitter, som de satte mig, sir.
Trots inbjudan får ni inte träffa prinsen ikväll. Han har för mycket.
Dina order skrivs medan vi talar. Under tiden är ni under arrest.
Kom in.
- Har ni order? - Inte ännu, mylord.
- Er fru är här. - Jag har ingen.
Du kommer att förlåta mig, Simon.
Res er inte, sir Henry.
- Vi känner inte varandra, generalen. - Det är min förlust.
- Presentera mig, Simon. - Jag är upptagen i statsaffärer.
Introducera mig!
General sir Barstan Maxwell, änkefrun grevinnan Camoynes.
En ära, frun.
Då vill jag att du väntar utanför.
Major Sharpe ni förefaller oengagerad.
Oengagerad, frun?
Du lovade mig den här...
Men jag fick hitta den själv.
Er betjänt undrade vad han skulle bränna, och stod och läste den här.
Jag har den andra också, räddad från lågorna.
Den innehåller brev undertecknade av dig, Simon.
Ut med dig.
Ge mig anteckningarna.
Ut med dig.
Och ni... Ut!
Mylord, jag insisterar på att vi gör det här rätt.
Det görs rätt, sir Barstan.
Om det görs på annat sätt, blir det troligtvis en stor skandal.
Är inte det sant, Simon?
Major Sharpe, du har kanske några önskemål att framföra?
- Önskemål, frun? - Jag antar att du vill ha en tjänst?
Mina egna önskemål väntar.
Jag vill bara ha vad Wellington vill ha.
Soldater till strid mot fransmännen.
Jag vill ha prinsens frivilliga med mig till Spanien.
Det går bra.
Alla ska få sin betalning.
Andra bataljonen ska installeras vid Chelmsford med ny personal.
Överste Girdwood får befälet.
- Tar ni hans order? - Ja, sir.
Jag vill inte att han avgår innan vi hissat segel.
Det går bra.
- Är du klar, major? - Javisst, frun.
Simon, jag har två stycken till salu.
Ni har nog mer till salu?
Nej, men ditt pris, skulle kostat dig skjortan.
- Ni har inte råd, Simmerson. - Få har.
Sharpe, berättade ni sanningen?
Sanningen, sir Barstan, är vad jag och Fenner kommer fram till.
Och för honom blir det helvetiskt dyrt.
Vart ska du nu? Jag har en droska och känner mig generös.
Jag har ouppklarade affärer, mylady.
- Vill ni mig något, Sharpe. - Inte ännu.
Jag kommer för miss Gibbons.
Sir Henry sa att hon skulle slås tills hon blev blå.
Det vill vi inte.
- Har du tänkt på vad jag sa? - Ja.
- Jag känner inte dig. - Nej.
Major Sharpe, ska du inte presentera ditt sällskap?
Änkefrun grevinnan Camoynes, miss Gibbons, frun.
Vi ska gifta oss.
Jane.
Frun!
Miss Gibbons tar inte emot den, det vet jag.
Jag ger dig den här, frun. Jag vann den i strid.
Jag tackar dig, frun.
Major Sharpe...
Major Sharpe, ni står för högt, kan ni ta två kliv bakåt?
Prinsens frivilliga, i mitt befäl, två steg framåt, marsch!
Räcker det, sir?
Bakom bergen ligger Frankrike. Ni tänker väl avsluta jobbet?
- Mot Frankrike. - Sir.
Är ni inte lite hård mot Girdwood?
I Foulness, gav Girdwood order om att skjuta desertörer.
Jag såg en dödas.
Han jagade dem genom sumpmarkerna som råttor.
Om han vill se strid, så ska han få se det.
Hör noga på.
Vi ska inte jaga ära.
Lyssna noga på order.
Framåt är den enda vägen. Och till attack hela tiden.
Slappna aldrig av. Där är fienden, konfrontera honom och döda honom.
Vi måste vara snabba, annars får vi dem på oss.
Fortsätt framåt, det är svårt att sikta på håll.
Använd bajonetterna ordentligt. Fransmännen är i underläge.
- De måste vara livrädda? - Javisst, Charlie.
De vet att de har oss emot sig.
Kom igen, rör på dig.
Vi ska hämnas, Gud vare med dig.
Var inte för ivrig, då missar du din första strid.
- Säg det Lynch! - Gud bevare Irland.
Kom igen era jävlar, låt dem höra er!
Ta ryggsäcken, Charlie. Den ville du väl ha?
Smuts!
Följ mig!
För vår flagga, mina pojkar.
- Vilket regemente? - Sharpes regemente!
Vad väntar ni på? Det är där.
Frankrike. Frankrike!
Översättning: Björn Hessle Les Mots, 2007